Äldre artiklar från Kuriosakammaren
ETT GALLERI AV SKIVOMSLAG FRÅN 80-TALET!
Vinylskivans
återkomst i popularitet är ingen hemlighet längre. Folk har
förhoppningsvis insett hur mycket roligare det är att behålla musiken
istället för att bara ha den som skval på en ipod. Och är det något som
också blivit på modet så är det LP-skivornas omslag. Aldrig förr har
det funnits så många sidor på nätet om bästa respektive sämsta
skivomslag och oftast när folk samlas kring en skivback på någon loppis
så tittar man på omslaget. Tyvärr landar det här i Sverige oftast kring
att håna diverse fruktansvärda omslag. Och jag ska inte förneka, många
skivomslag är fruktansvärda. I kölvattnet på det så finns det en hel
del hemsidor som visar upp de mest fruktansvärda skivomslagen i
historien, och jag är inte bättre. Det vet ni som besök min blogg "Skivguiden"
och avdelningen som kallas "Kultstämplat". Men här och nu tänkte jag
istället för en gångs skull göra det motsatta. Jag tänkte visa upp några av mina
favoritomslag från min 80-talssamling av skivor. Och ni som kanske inte
håller med mig om kvaliteten på omslaget kanske blir inspirerade att
vilja höra på skivan istället, eller tvärtom. Retrogalaxen försöker
tillgodo se många smaker.
Några av dom här skivorna har jag skrivit om eller kommer att skriva om i "Skivguiden" eller här i Retrogalaxen.
Som
ni ser på flera omslag så märks en del ungdomliga tabbar, så som att
sätta lite etiketter på skivan och skriva omdömen av musiken. Dessutom
är jag mindre förtjust i skivaffärernas prislappar här och var, men det
får man tyvärr leva med. Jag tror att andemeningen går fram ändå; att
visa upp och hylla LP-skivan och dess snyggaste del, omslaget. Sånt kan
aldrig ersättas av mp3!
Klicka om skivomslaget för en större bild!
![](factory.jpg)
Modern
Talkings skivomslag brukar vara sköna
Som en snygg tavla, fylld med
spänning och
80-talistiska tavlor och riktigt snygga. Jag valde
här
mystik, är också engelska new wavegruppen Fiction
bandets
bästa platta, den andra, "Lets talk about love".
Factorys platta "Throw the wrapped wheel out".
![](sandra.jpg)
Många omslag är av stilen där artisten visas i en
Liknande är denna,
Sandras tredje platta "Into a secret
ointressant pose. Men
vissa sköna undantag finns.
land". Förutom att titta på söta Sandra så blandas det
Som Daryl Halls soloplatta "Three hearts in the
en skön havsbild som på
ett sätt visar upp musiken,
happyending mashine", en
spännande mix av dröm
luftig, svävande och vackert.
och verklighet. Med Daryls
ansikte snyggt redigerad i
skogen. Som synes är det tyvärr en cutout!
![](japan.jpg)
Lite skäms jag, Depeche Mode är mina absoluta husgudar
Samma med engelska synthikonerna Japans platta "Gentelmen
och jag har skrivit skrämmande lite om dom. Men denna
take polaroids". En mörk tavla som ser tung ut och så
gillade jag från första gången jag såg omslaget. "Black
otroligt snygg i sin skapelse! Otroligt
proffigt för att vara
celebration" lyckas få
det mörka att se mäktigt och ändå
1980! Synthpopen tycks ha mest koll på snygga omslag!
hoppfullt ut.
![](straits.jpg)
Jag vet inte varför egentligen omslaget till The Alarms
Ett av 80-talets mest klassiska omslag, men
så är det också
fantastiska platta
"Declaration" lockar mig. Den förenar
ett riktigt bra
album, Dire Straits "Brothers in arms".
nog det
enkla i bakgrunden med en väldigt snygg och
Ännu ett bevis på att enkelhet i ett omslag kan vara lika
proffsig innerbild samt mäktig titeltext.
mäktigt. Gitarren i riktigt snygg
närbild mot den blå himlen.
Ett omslag ska vara locka till
musiken och det gör den verkligen!
![](tearsfor.jpg)
Schweitziska Yello har oftast målade omslag man inte
Detta är nog en av mina absoluta favoriter,
Tears For
riktigt fattar, men "Flag" är nog det
roligaste omslaget.
Fears "The seeds of
love". Ett omslag som aldrig blir
En udda och kul
teckning med Boris Blank och Dieter
tråkigt och
fullt med saker att titta på som samtidigt
Meier i en udda wrestlingmatch med varandra.
flirtar med den
psykodeliska stil som "Sowing the seeds
of love" bjöd på.
![](buick.jpg)
OK, en väldigt stor del nostalgi är det över Paul
Svenska
artisters omslag var under 80-talet otroligt
Hardcastles självbetitlade skiva. Detta är min allra första
trista och fantasilösa och egentligen är detta ett gräsligt
skiva nånsin, köpt 1986. Men omslaget är väldigt
omslag, Peter LeMarcs
debut "Buick". Men den är så ful
tidstypisk i den
sciencefiction-tid som var då och samtidigt
att man inte kan låta bli
att tycka om den. Blåsinstrumentena
väldigt snygg med de flygande kretskorten i rymden.
är som hämtade ur en tecknad utflippad
Disneyfilm från
50-talet.
![](ewf1.jpg)
![](ewf2.jpg)
Mitt absoluta favoritband när
det gäller att göra omslag är dock Earth, Wind & Fire. Dom allra
bästa omslagen med Maurice
White & co är dock från 70-talet, "I am" och "All n'
all". Men dessa från 80-talets första år, "Raise!" och "Electric
universe",
är
riktigt snygga också. Och som synes på "Electric universe" så är
bandets omslag bäst om man väklar ut dom.
Äldre artiklar från Kuriosakammaren